יש איזה אחת, עולה חדשה בשם קרן לוין שמתלוננת שהתנדבה בעמותת “בני ברוך” “קבלה לעם” לתרגם את הספרים שלהם, ושהרב לייטמן נהג ללטף לה את התחת, ושלילה אחד נשארה לישון במיטה שלו כשהוא לא היה שם, והפיצו עליה שמועות אכזריות שהיא פילגש.
קרן לוין פנתה לעיתונאי גור מגידו שיעזור לה. גור מגידו הצטייץ ש”כשהסיפור של ‘קבלה לעם’ יתפוצץ סוף-סוף, כל ארגוני הנשים יתפסו את הראש. הם שמים את כל השאר בכיס הקטן. זה פשוט לא ידוע מספיק, וכל פרסום גורר תביעה”… “”איכשהו זה עובר לארגוני הנשים מתחת לרדאר שיש-עתיד מריצה מועמד שהפיץ עלילת דם מהסוג הכי שפל נגד מתלוננת על תקיפה מינית פיזית, קשה ומצלקת. הכל כדי להגן על ‘קבלה לעם’, ארגון כביכול דתי שהוא חבר בו, שגם בקשר אליו הגיע הזמן (מזמן) שארגוני הנשים יתעוררו”, נכתב באחד מהם”.
בגין שני הציוצים האלה גור מגידו חטף כתב תביעה מעמותת בני ברוך, כאשר העמותה מיוצגת ע”י עו”ד צבי גלמן, קבלאיסט מושבע, והעמותה (שנטען שהיא “כת”) משלמת לרני רהב לעשות “חיסול חשבונות” לאותה קרן לוין.
קרן לוין מתלוננת שהרבי של בני ברוך הפליק לה בתחת
קרן לוין התנדבה בקהילת קבלה בעם והרבי החטיף לה פליק בטוסיק
הגעתי לישראל בקיץ 2004, הייתי סטודנטית לפילוסופיה ולימודי יהדות באוניברסיטת הרווארד והגעתי לישראל כסטודנטית לחילופי סטודנטים לאוניברסיטת תל אביב לשנה אחת בחו”ל, ובמקביל התנדבתי ב-“קבלה לעם”, ללמוד קבלה עם “קבלה לעם” וכו’. התקבלתי בחום על ידי הרב עם הגעתי, כי הייתי עובדת מתנדבת פרודוקטיבית ואיכותית מאוד עבור “קבלה לעם” שתרגמה טקסטים במשך שעות רבות ביום ללא תשלום במשך יותר משנה באותו הזמן (מניו יורק שם גרתי קודם). מיד התחלתי לעבוד בהתנדבות במשרה מלאה ב-“קבלה לעם”. באותה תקופה הפרויקט המרכזי שלי היה תרגום ספר הזוהר של הרב לאנגלית. עשיתי זאת בתא קטן במרכז הישן של “קבלה לעם” ברחוב ז’בוטינסקי הצמוד לחדר של הרב (משרד וחדר שינה). היו לי מגע יומיומי עם הרב לגבי תרגום הטקסט, הייתי נכנסת למשרדו ולפעמים הוא בא לתא שלי. הייתי רווקה באותה תקופה. זמן קצר לאחר מכן (באותו קיץ, אני לא זוכרת את התאריך המדויק כי זה היה לפני שנים) במהלך שיחה הרב אמר לי שאני כמו אשתו והכה אותי על הישבן. זה נראה מוזר ולא הולם – אבל מצד שני, אם הרב מתכוון לאישה במובן רוחני והוא המקובל הגדול/חכם ביותר בעולם, זה אמור להיות סוג של זכות, בהתחשב בכך שהכל רוחני (חוץ מהפליקים בישבן, זה היה פיזי). בקיצור, זה השאיר אותי מבולבלת. זה נראה לא הולם ומוזר מכיוון שהרב היה הרבה יותר מבוגר ממני ונשוי (לא היה לי שום עניין רומנטי או מיני בו בכלל) אבל אולי גם משהו שאפשר להתגאות בו להיות אשתו במובן רוחני… ובכן, אני חושבת שאתם מבינים את הבלבול שם. לעתים קרובות עבדתי שעות ארוכות ומאוחרות לבד במרכז בתרגום הספר הזה ולפעמים כשלא היה אף אחד אחר הרב היה מביא לי אוכל ושואל לשלומי ובשלב זה נראה היה שהיחסים שלנו הם חלקם של ידידות. בשלב מסוים הוא הציע לי את חדרו לישון במקרה שאני עייפה. מה שעשיתי מספר פעמים (ישנתי שם לבד, בלעדיו). כמו שאולי הייתי מתרסקת על הספה של חברה. פעם אחת הייתה מאוד מביכה כשהתעוררתי מתנומה במיטת הרב (לבושה אבל בלי הנעליים שלי) והרב היה במשרד ממש ליד חדר השינה עם חיים רץ וכמה גברים אחרים מ-“קבלה לעם” ואני יצאתי מחדר השינה של הרב נועלת את נעליי ויצאתי בזמן שכל הגברים חייכו ונתנו לי מבטים יודעי דבר (כלומר הרגשתי שכולם מניחים שיש לי מערכת יחסים מינית עם הרב כשבעצם שום דבר כזה לא קרה עדיין. אבל אותו מקרה היה גם מוזר במובן המיני שכן זה היה מרחב עבודה מקצועי מצד אחד שבו לרב היו פגישות עם עובדי תוכן וחדר השינה שלו באותו הזמן…). ערב אחד זמן קצר לאחר מכן כשעבדתי בתא התרגום שלי הרב בא לבדוק אותי כמו שעשה לפעמים בצורה ידידותית (או מה שחשבתי שהוא ידידותי בזמנו). הוא אמר לי שכשאני מסיימת לעבוד אני יכולה לעצור במשרדו/חדרו כדי לשוחח וכו’. הייתי נרגשת מההזדמנות להיות בקשר כזה עם הרב שבו לפעמים דיברנו סתם בשביל הכיף וכו’. אני מתכוונת שזה הרב! היו לו מפגשים אישיים אחד על אחד עם המורה ואולי עכשיו הוא גם מעביר לי אנרגיה רוחנית כי הוא החכם הגדול בעולם… אז לדבר סתם בשביל הכיף חייב להיות הרבה יותר משמעותי מזה רוחנית כי זה הרב… הרגשתי שיש לי זכות לקבל הזמנה כזו ממנו לבוא ולהסתובב סתם בקטע חברתי… בכל מקרה כשסיימתי לעבוד דפקתי על דלת משרדו(כפי שאמר ספציפית לבוא לדבר). זה מה שציפיתי כשדפקתי על דלתו, כפי שעשיתי פעמים רבות בעבר להיכנס למשרדו להתייעצות בעבודה ולפעמים לדבר על דברים אישיים (אבל לא מיניים כמובן)… בכל מקרה דפקתי על דלתו – לא היה אף אחד אחר. הוא נתן לי להיכנס – האורות היו כבויים. הוא התחיל לפתוח את כפתורי חולצתו ואמר לי, “נו דוואי” (אנחנו מדברים רוסית איתו) – שזה אומר משהו כמו, “נו קדימה, נעשה את זה.” הופתעתי מאוד והתאכזבתי. כמה שהערכתי את הרב כחכם ומקובל נרתעתי ממנו מינית – הייתי בת 20 והוא היה נדמה לי קרוב ל-60? ונשוי. ואני בטח לא שוכבת עם אנשים סתם כך מחוץ למערכת יחסים משמעותית, עם מישהו בגילי. אז אמרתי לו מיד שבאתי לשם כי חשבתי שנדבר ואני לא מעוניינת. הוא ענה שאני מאוד מתוסבכת או מבולבלת, ושהוא מאוד עייף ועזבתי. הרגשתי מאוד מוזר לגבי האירוע הזה. כמובן שתמיד תהיתי האם, למרות שנרתעתי ממנו פיזית והמוסר הלא נכון של לשכב עם גבר נשוי (שלעולם לא הייתי עושה), אולי פספסתי הזדמנות לבטל את האגו שלי כמו שהרב לימד (כלומר לבלוע את הגועל והעקרונות המוסריים שלי) ולעשות למרות זאת מה שהרב רוצה שכן הוא יודע הכי טוב ובטח פספסתי איזו אנרגיה רוחנית גדולה שהוא אולי היה מעביר לי דרך המין? ובכן לעולם לא אדע אם פספסתי כי זה לעולם לא יקרה אבל עד עכשיו אני משוכנעת שהרב הוא בעצם זיוף, סתם בן אדם רגיל, ותודה לאל שלא הכרחתי את עצמי להתגבר על האגו שלי לשכב איתו.
בשלב זה המצב רק הלך והחמיר ואני אספר על האירוע האחרון שמוכיח סופית שהוא מטריד מיני, בתקווה שייענש ויהיה במאסר (אני מאמינה שזה יעזור לו להשיג חלק מהעקרונות שלו להיות כלוא על עבירותיו הפליליות – אז הוא יוכל להתקדם רוחנית סוף סוף ואולי לעשות את תפקידו הרוחני טוב יותר או מה שדוקטרינת הקבלה אומרת). הרב הציג את עצמו כרופא. מעולם לא ראיתי שום אישורים כמובן אבל הוא הצהיר שזה היה מקצועו והוא סיפק באופן קבוע טיפול רפואי לתלמידיו – בעיקר עם כדורי סוכר קטנים הדומים להומאופתיה. לפעמים באתי למשרדו וביקשתי עזרה רפואית לעיתים נדירות שהייתי חולה או לא הרגשתי טוב, כדי לעזור לי לעשות את עבודתי. לפעמים הוא נתן לי את כדורי הסוכר שלו. פעם אחת נכנסתי למשרדו ואמרתי שאני לא מרגישה טוב והטיפול שלו היה להכות אותי די חזק על הפנים כמה פעמים (ואני חושבת ששפך מים קרים על פניי). זה היה קצת מוזר אבל זה עזר אז זה היה בסדר למרות המוזרות. ערב אחד, אני מאמינה שכשהמרכז היה די ריק לאחר שעות העבודה (תמיד נשארתי מאוחר לעבוד), ביקשתי שוב עזרה רפואית מהרב. שוב הוא ידוע בקהילה כולה כרופא מלבד היותו רב. הוא אמר שהוא יעזור לי. (כמובן הנחתי רפואית) זה החלק המעניין. הוא ביקש ממני להיכנס לחדרו. ביקש ממני להוריד את כל הבגדים (כולל תחתונים) ולשכב על המיטה. הרגשתי מאוד לא נוח בשלב זה אבל נזכרתי שהרב הוא רופא והחכם הגדול בעולם – הוא בטח יודע מה הוא עושה וכמובן שהוא לא מסוגל לעשות לי שום דבר רע שכן הוא החכם הגדול בעולם… אז נעניתי ברצון, התפשטתי ושכבתי על המיטה מרגישה מאוד לא נוח ותוהה מה לעזאזל ההליך שהוא הולך לעשות. הוא המשיך לעסות את הדגדגן שלי עם אצבעותיו במשך די הרבה זמן. הייתי אומרת כ-20 דקות. במהלך התהליך הזה הרגשתי משותקת.
באמת לא רציתי שזה יקרה אבל הרגשתי חסרת יכולת לזוז או להגיד משהו. רק שכבתי שם מחכה שזה ייגמר. בשלב זה לא חשבתי שהרב מספק כל סוג של טיפול רפואי. רק רציתי שזה ייגמר וזה לא היה הגיוני לי כטיפול רפואי. כלומר למרות המסירות המוחלטת שלי ל”קבלה לעם” ולרב אז, לא יכולתי להצדיק בשום צורה את מה שהוא עשה או לראות בזה כל תועלת או משהו חיובי. בסופו של דבר זה נגמר, התלבשתי ועזבתי, מרגישה מזועזעת ומבולבלת לחלוטין לגבי מה לעזאזל קרה. הרגשתי נורא אבל לא היה הגיוני שהחכם הגדול בעולם הרב יכול לעשות משהו רע. אז החלטתי פשוט לא לנסות להבין את זה ולשכוח מזה. אני מאמינה שמעולם לא סיפרתי לאף אחד על זה עד שיום אחד כשאני ובעלי דאז תומר היינו כועסים על “קבלה לעם” ועל הרב ושנינו שיתפנו לכלוך על “קבלה לעם” אחד עם השני, סיפרתי לתומר על מה שקרה (כפי שהוא דיווח בכנות בתצהיר שלו). זמן קצר לאחר אותו אירוע בחדר הרב, התחלתי מערכת יחסים עם תומר והתחתנו. ברגע שהייתי במערכת יחסים, הרב הפסיק את כל הדברים המיניים או הדיבור על להיות אשתו וכדומה.
ההתנהלות של ההנהגה הרוחנית מראה שהארגון הוא “רקוב מבפנים” כפי שטען אהרון אפלבאום לאורך כל הדרך, וכל התלמידים או רובם הם גם כן שטופי מוח בהדרכת “קבלה לעם” ועושי דברם.
אני מתגוררת בניו יורק מאז 2015. בפעם האחרונה ביקרתי ב”קבלה לעם” ובישראל בכנס בינלאומי סוכות בספטמבר 2023. בנקודה זו הייתי תלמידה מסורה של “קבלה לעם” במשך 20 שנה מלאות, האזנתי לשיעורים כל יום, השתתפתי בכל האירועים, נפגשתי עם ה”עשירייה” שלי (קבוצת “אהבה” רוחנית לכאורה) כל יום וכן הלאה. תרמתי אינספור שעות של עבודה התנדבותית איכותית ללא תשלום עבור “קבלה לעם” וכו’. למעשה, הרגשתי אז ברצינות ש”אם הרב יגיד לי לקפוץ מהגג, אעשה את זה” (והתכוונתי לכך). ככה הייתי מסורה לחלוטין במשך 20 שנה. אפילו שיקרתי לפי בקשת ח”כ חנוך מילביצקי בתצהיר שלי, מתכחשת לכך שהרב אי פעם תקף אותי מינית. תומר לא שיקר. לא רציתי לשקר במסמך משפטי וכששלחתי את תצהיר התשובה שלי לתומר, השמטתי כל תגובה לסעיף על התקיפה המינית. לא רציתי לשקר אבל רציתי להגן על “קבלה לעם” אז פשוט השמטתי את החלק הזה. חנוך (שהיה בקשר הדוק איתי באותו זמן כי הוא היה צריך משהו ממני מתיק המשמורת שלי בניו יורק והוא היה צריך את התצהיר שלי)… חנוך התקשר אליי לאחר ששלחתי לו את טיוטת התצהיר וביקש ממני באופן ספציפי להגיב על פסקת התקיפה המינית ולהצהיר שהרב מעולם לא עשה כלום. אז במסירות שלי לפי בקשת חבר הכנסת הוספתי את הפסקה הזו לתצהיר שלי – שקר שביקש חנוך. ניתן להוכיח זאת על ידי בדיקת ההתכתבויות שלי עם חנוך באותה תקופה. התצהיר הראשון ששלחתי לו לא כלל את הפסקה הזו. זמן קצר לאחר שביקש ממני שלחתי לו גרסה מעודכנת. הכל מתועד במיילים כך שאולי חבר הכנסת שמבקש מאנשים לשקר בשבועה עבורו צריך להיות מודח מתפקידו…
בכל מקרה במהלך סוכות 2023 שהיתי במרכז “קבלה לעם” יחד עם הרבה אנשים אחרים שהגיעו מחו”ל. חלק מהבניין הפך למלון (ובכן, מזרנים על הרצפה עם מאות אנשים בחדר אבל מי דואג לנוחות או לשכל ישר כשאת מקבלת רוחניות!). הייתה לי תקופה מדהימה במהלך הכנס הזה, סוכות, כל הטיולים (לכנרת, ירושלים וכו’). זה היה פשוט מדהים – כל כך הרבה אנשים שמחים ואוהבים מבלים נהדר ביחד. יש לי תמונות ודברים מהאירוע. זה היה ב-6 באוקטובר, סוף חג הסוכות – ועדיין היה לי זמן בארוחה החג האחרונה במרכז. הטיסה שלי בחזרה לניו יורק הייתה למחרת – 7 באוקטובר, אבל אז החלטתי שאני נהנית כל כך בישראל, אין לי למה למהר לחזור, אז אשאר שבוע נוסף! חברת התעופה אפילו לא חייבה אותי תוספת על שינוי הטיסה. הארכתי את הטיסה שלי לכשבוע. שימו לב שאני אזרחית ישראלית. כמובן שהייתי רשאית להישאר בישראל כמה שארצה. בינתיים מלון “קבלה לעם” היה עדיין זמין (בדקתי עם המנהלת כל יום נוסף ששהיתי שם מעבר להסכמה הראשונית של כמה זמן אני נשארת במלון. עקבתי אחר כל הכללים ושהיתי במלון כל יום נוסף רק לאחר שווידאתי שהדבר מותר על ידי האדם האחראי (זו הייתה איזו בחורה מרוסיה). ברגע שמלון “קבלה לעם” לא יהיה זמין היו לי אפשרויות אחרות והרבה חברים שהזמינו לארח אותי אם אזדקק למקום לשהות מחוץ למרכז “קבלה לעם”. הרבה אנשים אחרים עדיין שהו במלון “קבלה לעם” גם כן.
בבוקר 7 באוקטובר הגעתי לשיעור. באמצע השיעור – זה התחיל. אזעקות, רקטות מתפוצצות והיסטריה מוחלטת. השיעור נקטע והארוחה שאחרי בוטלה. מאות אנשים התרוצצו לקחת אוכל הביתה בזמן שאזעקות ורקטות רועמות ללא הפסקה. והחדשות התחילו להגיע שמשהו בלתי נתפס קורה. עכשיו תקשיבו טוב למה שקרה אחר כך כי אני מאמינה שזה מראה את ההנהגה הרוחנית באור האמיתי שלה. בעוד מאות אנשים מתרוצצים, מנסים לקחת אוכל, מחפשים מחסה מהרקטות, שמעון כרמון (מבכירי “קבלה לעם”) ניגש אליי. ומודיע לי: ההנהגה הרוחנית החליטה ברגע זה שעליי לעזוב את בניין “קבלה לעם” מיידית יחד עם כל החפצים שלי. (היו לי 4 מזוודות גדולות איפשהו בבניין). אני לא חושבת שהוא נתן שום הסבר. הוא היה מאוד תובעני והתעקש. אני לא זוכרת אם מישהו הוציא אותי פיזית מהבניין או שיצאתי בעצמי – כל זה אמור להיות מצולם מהבוקר של 7 באוקטובר. עזבתי את המרכז כדי לצאת החוצה בזמן שרקטות מתפוצצות ממש מעל הראש והאזעקות ברקע. כאשר הוכרחתי לצאת החוצה תחת אש התעלפתי מפחד ופאניקה ממש על האספלט מול בניין “קבלה לעם”. נפלתי על הרצפה. אני זוכרת שכמה אנשים עזרו לי לקום והחזירו אותי לבניין “קבלה לעם”. מיד מצאתי חברה שהסכימה לתת לי מחסה מהרקטות בביתה, יחד עם 4 המזוודות הגדולות שלי.
בהמשך, זמן קצר לאחר שפיניתי את בניין “קבלה לעם”, מארק ליקבורניק החל להטריד אותי בדרישה שעליי לעזוב את ישראל מיד. אחרת, אקבל איסור להיכנס ל”קבלה לעם”. הסברתי לו שבשל פרוץ המלחמה בפתאומיות, שדות התעופה היו סגורים ולא היה ניתן להשיג טיסה מחוץ לישראל באותו זמן. בנוסף, הסברתי שאני אזרחית ישראל ויש לי את הזכות להישאר שם כמה שארצה. לא עברתי על שום חוק או כללים, ולא פגעתי באף אחד בכך שנשארתי בישראל לשבוע נוסף. בנוסף, אני מזכירה ששדות התעופה היו סגורים ולא היו טיסות אל מחוץ למד…המדינה. בנוסף, הסברתי שאני אזרחית ישראל ויש לי את הזכות להישאר שם כמה שארצה. לא עברתי על שום חוק או כללים, ולא פגעתי באף אחד בכך שנשארתי בישראל לשבוע נוסף. בנוסף, אני מזכירה ששדות התעופה היו סגורים ולא היו טיסות אל מחוץ למדינה.
מארק וההנהגה הרוחנית אז החליטו להרחיק אותי מקבוצת “קבלה לעם”. זה אומר לאסור כל גישה לבניין “קבלה לעם” (כולל הקבוצה והמפגשים הפיזיים בניו יורק שבהם השתתפתי בקביעות כל שבוע). הם סגרו את החשבון הווירטואלי שלי בגלקסי (הפלטפורמה הווירטואלית ללימוד עם “קבלה לעם”). הכי גרוע, ה”עשירייה” שלי (קבוצת “אהבה” רוחנית קטנה) הסירה אותי מהצ’אט שלהם כנראה חסמה אותי.
הנקודה האחרונה הזו היא החשובה ביותר, לדעתי, מכיוון שהיא מדגימה עוני מוסרי השורר בקרב כל תלמידי “קבלה לעם” (לא רק ההנהגה הרוחנית והרב) כשהם תחת שטיפת מוח ושליטה, המקור לעוני המוסרי שמופץ מהם לשאר תלמידי “קבלה לעם”.
תנו לי להסביר את זה בפירוט. קבלה כפי שנלמדת ב”קבלה לעם” נלמדת בעשיריות – קבוצות קטנות של “חברים” שעובדים יחד בצמוד להשגת המטרה הנכספת של אהבה ואחדות אמיתית ללא תנאים.
במהלך 3-4 השנים האחרונות של השתתפותי ב”קבלה לעם”, הוזמנתי להצטרף לעשירייה שנקראת USA3. היינו ארבע בנות בעשירייה: אני, אורה מויאל (ישראלית שחיה בלוס אנג’לס ארה”ב), יודית מלכה (ישראלית שחיה בלאס וגאס ארה”ב), ורחל ברנסון, (ישראלית שחיה בווירג’יניה ארה”ב).
אני יכולה בכנות לומר שהייתי גאה מאוד בעשירייה שלי וקשורה אליהן יותר אפילו ממשפחתי. היינו העשירייה המופתית שמבצעת כל עצה של הרב, כל יום כל היום במשך כמה שנים. היינו כמו אחיות או אפילו קרובות מזה. נפגשנו בזום שעה כל יום עשינו את כל התרגילים שהרב המליץ עליהם, תקשרנו במהלך היום בצ’אט שלנו, התקשרנו אחת לשנייה לעיתים קרובות, חלקנו (למרות שגרנו רחוקות) ביקרו אחת את השנייה פיזית. אני ציפיתי לבקר סוף סוף את אורה בלוס אנג’לס ואת יהודית בלאס וגאס אחרי שאחזור מהטיול שלי לישראל לסוכות 2023.
אהבתנו והקשר שלנו נראו מושלמים, ללא תנאים, ובאמת דוגמה לעולם סביבנו כיצד אנשים צריכים להיות מחוברים באהבה ואחדות, וכל מה שהרב מלמד (אבל לא מתרגל – אנחנו, לעומת זאת, כן תרגלנו זאת בעשירייה הזו).
בקיצור, ברגע שמארק ליקוורניק וההנהלה הרוחנית הרחיקו אותי מ”קבלה לעם”, העשירייה שלי הסירה אותי מהצ’אט וחסמה אותי כנראה. בכל מקרה, אף אחת מהן לא דיברה איתי שוב, אפילו לא כששאלתי אותן לאן לשלוח את המתנות שהבאתי להן מישראל ומהאירוע הגדול של “קבלה לעם”. הן פשוט מעולם לא ענו.
למה העשירייה שלי (אורה, יודית ומלכה) עשו זאת? כי כנראה ב”קבלה לעם” אנשים פשוט עוקבים בעיוורון אחר מה שאומרים להם, בין אם זה נכון או לא נכון, טוב או רע. אין מקום לאהבה אמיתית וחיבור אלא רק במידה שהרב וההנהלה הרוחנית מאפשרים, שהם עצמם חסרים אהבה וחיבור אמיתי וכל התכונות שהם מטיפים להן
רני רהב תומך נלהב של ארגוני הווגינה ביצע “שיימינג” על אחת שטוענת להיותה קורבן עבירת מין
נוצר פה מצב מוזר ביותר. רני רהב שממומן ע”י ארגוני השמאל וארגוני המלחמה בביבי, ושמזרים כתבות יח”צ לתמיכה בארגוני השמאל, ושעובד יד ביד עם שקמה ברסלר, ושאשתו הילה רהב תומכת נלהבת של ארגוני נשים, נאלץ לייחצן פה עמותה שטוענת שהמתלוננת היא מתלוננת שווא.
הסיבה היחידה ליח”צ שרני רהב הפעיל פה, היא כי העו”ד האישי שלו, צבי גלמן, השכפ”ץ המשפטי שלו, הבולדוג הפרטי שלו, נקלע לעין הסערה.
וכך אנשים שיש להם אג’נדות זהות ואינטרסים זהים נמצאו משני צידי המתרס.
בתמונה: צבי גלמן מכת המלטפים נשים בתחת….
צבי גלמן הבולדוג הפרטי של רני רהב משתתף באורגיות הקבלה לעמ
צבי גלמן במבול של תביעות בעקבות הציוצים על זיונים של גור מגידו
לפי כתב התביעה שהוגש מטעם “בני ברוך” ע”י צבי גלמן בתביעה על הציוצים, נטען שגור מגידו יצר “תמונה קשה, חמורה ושקרית שלפיה במסגרת העמותה מתקיימים אירועים של תקיפות מיניות, פיזיות, קשות ומצלקות כלפי נשים”.
)
גור מגידו, בכתב ההגנה שלו, טען כי יש בידיו מידע שטרם פורסם על הנעשה בקרב אנשי התנועה, ובכלל זה יציאות מאורגנות לבתי-זונות וטענות על כך שגורמים בכירים בעמותה קיימו יחסי מין עם נשים מקהילתם, “שעה שאותם בכירים נהנים ממעמד רוחני גבוה תוך ניצול מעמד זה”.
לפי מגידו, המעשים לכאורה עלולים לעלות לכדי עבירת “יחסי מין בין כוהן דת לאדם שקיבל ממנו ייעוץ או הדרכה” – עבירת מין שדינה עד ארבע שנות מאסר.
גור מגידו עצבן את אפי נוה כי כתב על השחיתות במימון טיסות ומלונות לשופטים לכנסים באילת
לפי העין השביעית “במקביל לתביעות הדיבה שהוגשו נגד מגידו והתאגיד, העמותה מנהלת גם תביעה בהיקף של 3 מיליון שקל נגד המרכז הישראלי לנפגעי כתות. לצד המרכז, בתביעת העתק הזאת נתבעים גם אהרון אפלבאום, אביו של חבר לשעבר בתנועה שיצא לקמפיין נגד “בני ברוך”, וגם חבר לשעבר בתנועה בשם מקסים דיאמנדי.
לצידם, העמותה גם מנהלת תביעה נגד יועץ תקשורת שעבד עם אפלבאום, חברת האחסון של הבלוג של אפלבאום ובעל מקצוע שסייע לו בתפעול הבלוג.
אפלבאום עצמו מעורב בעוד שני הליכים מול אנשי “בני ברוך”: תביעת דיבה שהגישה נגדו העמותה ב-2013, וקובלנה פלילית שהגיש אפלבאום נגד עו”ד חנוך מילביצקי.
נגד דיאמנדי הגישה העמותה תביעה נוספת, בסך 214 אלף שקל, בגין התבטאויות שפרסם בפייסבוק. שתי תביעות של “בני ברוך” שכבר הסתיימו הוגשו נגד גלי-צה”ל ו“העין השביעית”. בשתיהן דרשה העמותה פיצויים בסך מאות אלפי שקלים – אך בסופו של דבר הסכימו הצדדים על פרסום הבהרות והסרת הכתבות מהרשת, וללא כל פיצוי כספי. 54709-01-18, 43214-11-18.
התוצאה היא שרני רהב הופעל כדי לחסל את המרכז לנפגעי כתות…. האמת היא שהמרכז לנפגעי כתות הוא אוסף של קריקטורות פמיניסטיות מטורללות שמאמינות שהנשים כל כך חלשות נפשית, שכל גבר יכול לשעבד אותן מנטלית. במקרה דנן, חבל שרני רהב נכשלך ולא ריסק אותן לחלוטין.
בתמונה: רני רהב עם המאהב ערן שלמה שהתחיל כנהג, הפך להיות מאהב באורגיות עם רהב והילה רהב, וכיום הוא מנהל צי הרכב של רהב תקשורת.
שימו לב. רני רהב עם 200 קילו ו 5 ס”מ, וערן שלמה עם 50 קילו ו 20 ס”מ…..
רני רהב עם ערן שלמה (הנהג והמאהב) בביקיני וחיבוק נשי
Keren Levin’s complaint
I am making this rough draft public
PM me if anything
It’s worth a read!
Note that it’s a very rough draft::
Below is in English but I can testify to same in Hebrew (my Hebrew is quite good now after a few years of daily contact with my former Israeli “ten”)
Account of sexual abuse by the rav (small r as he’s not a Rav to me or at all for me)
I arrived to Israel in summer 2004 (need to verify date / year)
I was a Philosophy and Judaic studies student at Harvard University and came to Israel as a study abroad student to Tel Aviv University for a year abroad, and at the same time to be in BB, work there voluntarily, study Kabbalah with BB and so on.
I was greeted warmly by rav upon my arrival as I was a very productive and high quality volunteer worker for BB translating texts for many hours a day without pay for over a year by then (from New York where I resided previously).
I immediately started working for free full time in BB. I believe at that time my main project was translating rav’s Book of Zohar to English. I did this in a small booth at the old BB center on Jabotinsky St adjacent to Rav’s room (an office and bedroom). I had almost daily contact with the rav about the text translation, going into his office and sometimes him coming to my booth.
I was single at the time.
Soon after (that same summer, I don’t recall the exact date as it was years ago) during a conversation rav told me that I’m like his wife and spanked me on the butt. This seemed weird and inappropriate – but on the other hand, if rav meant wife in some spiritual sense and he’s the greatest Kabbalist / sage in the world, this should be some kind of privilege, considering it’s all spiritual (well the spank on the butt wasn’t, that was physical). In short that left me confused. It seemed inappropriate and weird as rav was much older than me and married (I had absolutely no romantic or sexual interest in him at all) but also maybe possibly something to be proud of to be his “wife” in some spiritual sense…. Well you get the confusion there I think.
I often worked long late hours alone in the center translating that book and sometimes when no one else was there rav would bring me some food and check on me and at that point it seemed like our relationship was in part one of friendship.
At some point he offered me his room to sleep in in case I was tired. Which I did several times (sleeping there alone, without him). The way you might crash on a friend’s couch.
One time was very awkward when I woke up from a nap in rav’s bed (dressed but without my shoes) and Rav was in the office right by the bedroom with Chaim Ratz and some other BB men and I came out of Rav’s bedroom putting on my shoes and walked out while all the men smiled and gave me knowing looks (in other words I felt like everyone assumed I was having a sexual relationship with the rav when in fact nothing like that happened yet. But that incident was also a weird one in a sexual way as it was a professional work space on one hand with rav having meetings there with content workers and his bedroom at the same time…)
One evening soon after as I was working in my translation booth the rav came by to check on me as he sometimes did in a friendly way (or what I thought was friendly at the time). He told me that when I’m done working if I feel like it I can stop by his office / room to chat, hang out, etc. I was excited at the opportunity to have such a friendship with the rav where we sometimes talked just for fun and so on. I mean it’s the rav! He had personal one on one sessions with his teacher and maybe now he’s transmitting also spiritual energy to me since he’s the greatest sage in the world… so just talking for fun has to be much more significant than that spiritually since it’s the rav… I felt proveledged to get such an invitation from him to come and just hang out as friends…
Anyway when I was done working I did indeed knock on his office to take him up on his invitation (as he specifically said to come by to talk and hang out). That’s what I was expecting when I knocked on his door, as I’ve done many times before coming into his office for work consultation and sometimes to talk about personal (but not sexual of course) things…
Anyway I knocked on his door – no one else was there. He let me in – the lights were off.
He started unbuttoning his shirt and said to me, “Nu davai” (we speak Russian with him) – which means something to the effect of, “Come on, let’s do it.”
I was very surprised and disappointed. As much as I revered the rav as a sage I was repulsed by him sexually – I was 20 and he was I think nearly 60? And married. And I certainly don’t just sleep with people on a whim like that outside of a meaningful relationship, with someone my age
So I told him right away that I came there because I thought we would talk and I’m not interested.
He responded that I’m very complicated or confused, and that he’s very tired and I left.
I felt very weird about this incident.
Of course I always kind of wondered that, despite being physically repulsed by him and the moral wrong of sleeping with a man who is married (which I would never do), did I maybe miss out on an opportunity to cancel my ego as taught by the rav (meaning to swallow my repulsion and moral principles) and in spite of it to do what Rav wants as he knows best and surely I might have missed out on some great spiritual energy he would maybe transmit to me through sex? Well I’ll never know if I missed out because it will never happen but by now I am firmly convinced that rav is basically a hoax, just a regular asshole, and thank God I did not force myself to overcome my ego to sleep with him.
From there it gets worse and I will put out the final incident which conclusively makes him a sexual molester hopefully to be punished by jailtime (I believe this will help him achieve some of his principles to be jailed for his criminal offenses – then he can advance spiritually finally and maybe do his spiritual job better or whatever the Kabbalah doctrine says)
rav was a medical doctor. I never saw any certifications of course but he has stated that this was his profession and he regularly provided medical treatment to his students – mostly with little sugar pills similar to homeopathy.
I sometimes came to his office requesting medical help on rare days I was sick or did not feel well, to help me do my work. Sometimes he gave me the sugar pills. One time I came into his office saying I wasn’t feeling well and his treatment was to slap my face pretty hard several times (and I think spilling cold water on my face). This was a little strange but it kind of helped so that was fine despite the weirdness.
One evening, I believe when the center was pretty empty after-work hours (I always stayed late to work), I asked Rav for medical help again.
Again he is known to the whole community as a doctor besides being a rav (at least he was during those years in the early 2000s).
He said he will help me. (of course I assumed medically)
This is the juicy part.
He asked me into his room. Asked me to take of all my clothes ( including underwear) and lay down on the bed. I felt super uncomfortable at this point but I recalled that rav is a doctor and the greatest sage in the world – he must know what he is doing and of course he’s not capable of doing anything bad to me as he’s the greatest sage in the world…
So I reluctantly complied, undressed and lay on the bed feeling super uncomfortable and wondering what the hell is this procedure he is gonna do.
He proceeded to massage my clitoris with his fingers for quite a long time. I would say about 20 minutes.
During this process I felt paralyzed. I really really really did not want this to be happening but I felt unable to move or say anything. I just lay there waiting for it to be over. I did not think at that point that rav was providing any form of medical treatment. I was just wishing for it to be over and it made no sense to me as any form of medical treatment. Meaning despite my total devotion to BB and rav then, I was unable to in any way justify what he was doing or seeing any sort of benefit or anything positive about it.
Eventually it was over, I got dressed and left, feeling shocked and totally confused about what the hell just happened. I felt horrible but it did not make sense that the greatest sage in the world the rav could do anything bad. So I just decided not to try to figure it out and just put it behind me. I believe I never told anyone about it until one day when my then-husband Tomer and me were angry at BB and the Rav and were both sharing dirt on BB with each other, I confided in Tomer about what happened (as he truthfully reported in his affidavit).
Soon after that incident in the rav’s room, I began a relationship with Tomer and we soon got married. Once I was in a relationship the rav stopped all the sexual things or talk about being his wife and so on.
Incompetence of the spiritual directorate showing the organization is “rotten at the core” just as Aaron Applebaum has claimed all along, and all or most of the students are also inauthentic brainwashed assholes under BB’s guidance and direction
I have resided in NY since 2015.
I last visited BB and Israel for a large international Sukkot convention in September 2023. At this point I have been a devoted student of BB for 20 full years, listening to lessons every day, attending all the events, meeting with my “ten” (a little spiritual pseudo-“love” group) every single day and so on. I had contributed countless hours of high quality unpaid volunteer work for BB and so on. In fact I seriously felt around that time that “if Rav told me to jump off the roof, I would do it” (and I meant it). That’s how utterly devoted I was for 20 years.
I even lied per Knesset Member Hanoch’s request in my affidavit refuting that rav ever sexually abused me and that Tomer lied about it. Tomer did not lie. I did not want to lie in a legal document and when I sent him my response affidavit to Tomer’s, I left out any response to the clause on sexual abuse. I did not want to lie but I wanted to protect BB so I just left that part out. Hanoch (who was in close contact with me at the time as he needed something from me from my custody case in NY and he needed my affidavit)… Hanoch called me after I sent him the draft affidavit and specifically asked me to respond to the sexual abuse paragraph stating that rav never did anything. So in my devotion per the Knesset Members’ request I added that paragraph to my affidavit – a lie requested by Hanoch.
This can be proven by reviewing my correspondence with Hanoch at the time.
The first affidavit I sent him did not include that clause.
Shortly after he asked me to I sent him an updated version
It’s all documented in the emails so perhaps Knesset Member asking people to commit perjury for him should be relieved of his position…
Anyway during Sukkot 2023 I stayed in the BB center along with many other people who came from abroad. Part of the building was turned into a hotel (well, mats on the floor with hundreds of people in the room but who cares about comfort or common sense when you’re getting spirituality!)
I had the most incredible time during that convention, Sukkoth, all the trips (to Kinneret, Jerusalem, etc). It was just incredible – so many happy loving people having a great time together. I have photos and things from the event.
It was October 6, the end of sukkot holiday – and I was still having the time of my life at the last holiday meal at the center. My flight back to NY was the next day – Oct 7, but I then decided that I am having such a great time in Israel, I have no rush to come back, so I will stay an extra week! The airline did not even charge me extra to change my flight. I extended my flight for about a week. Note that I am an Israeli citizen. Of course I was fully within my rights to stay in Israel as long as I wished. For now the BB hotel was still available (I checked with the manager every extra day that I stayed there beyond the initial agreement of how long I was staying at the hotel. I followed all the rules and stayed at the hotel every extra day only after making sure this was allowed by the person in charge (it was some girl from Russia). Once the BB hotel would be unavailable I had other options and many friends who invited to host me if I needed a place to stay outside the BB center. Lots of other people were still staying at the BB hotel as well.
On October 7 morning I came to the lesson. In the middle of the lesson – it began. Sirens, exploding rockets and total hysteria.
The lesson was cut short and the meal after was cancelled. Hundreds of people were scurrying to get food to take home while sirens and rockets roared non stop. And news started coming in that something unthinkable was happening.
Now listen close to what happened next as I believe it shows the spiritual directorate in its true light (which I fully found out that day – God it really was a bad day for Israel and the Jews in so many ways).
As hundreds of people are scurrying around, trying to take food, sheltering from rockets, Shimon Karmon (a big shot in BB) approaches me. And informs me:
THE SPIRITUAL DIRECTORATE HAS AS THIS VERY MOMENT DECIDED THAT I HAVE TO LEAVE THE BB BUILDING IMMEDIATELY TOGETHER WITH ALL MY BELONGINGS. (I had 4 huge suitcases somewhere in the building)
I don’t think he offered any explanation.
He was extremely demanding and insisted. I don’t remember if someone physically took me out of the building or I exited on my own – this should all be on camera from the BB center on the morning of October 7
I left the center to go outside as rockets were literally exploding overhead and sirens were yelling. Being forced outside under open fire I passed out from fear and panic right on the asphalt in front of the BB building I fell on the floor. I recall that some people soon helped me up and took me back to the BB building.
I promptly found a friend to shelter me from the rockets at their home (since I had to leave BB on an emergency basis at that very moment, for some unthinkable reason only the spiritual directorate could have invented), along with my 4 huge suitcases.
(the above should be confirmed by surveillance footage from that day).
Next, shortly after I vacated the BB building, Marik Likvornik began harassing me with the demand that I must leave Israel IMMEDIATELY. Otherwise I would be banned from BB.
I explained to him that given the sudden onset of war, the AIRPORTS WERE CLOSED and IT WAS IMPOSSIBLE TO GET ANY FLIGHT OUTSIDE OF ISRAEL at the time.
Additionally, I explained that I AM A CITIZEN OF ISRAEL and I am within my rights to remain there as long as I wish. I was not breaking any laws or rules, and not harming anyone by staying in Israel for an extra week. Additionally, I reiterate that airports were closed and there were no flights in or out of the country.
Marik and the spiritual directorate then proceeded to kick me out of the BB group.
This meant prohibiting any access to the BB building (including the group and physical gatherings in New York that I regularly attended in person every week).
They shut down my virtual account in Galaxy (the virtual platform for studying with BB).
Most of all, my “ten” (a small spiritual “love” group) removed me from their chat and apparently blocked me.
This last point is the most important one of all, in my opinion, as it demonstrates a moral poverty pervading ALL BB students (not just the spiritual directorate and the rav) when they are under brainwashing and control of the spiritual directorate, the source of the moral poverty which spreads from them to the rest of the BB students.
Let me explain this in detail.
Kabbalah as taught in BB is learned in “tens” – small groups of “friends” who work together closely to attain the coveted goal of TRUE UNCONDITIONAL love and unity.
During the last 3 – 4 years of my participation in BB, I was invited to join a ten called USA3. There were four of us in the ten: myself, Ohr Moyal (an Israeli living in LA USA), Yudit Malka (an Israeli living in Las Vegas USA, and Rachel Branson, an Israeli living in Virginia USA).
I can honestly say that I was extremely proud of my ten and attached to them more than even to my family members. We were the exemplary ten carrying out every single advice of the rav, all day every day for several years.
We were like sisters or even closer than that. We met on zoom for an hour every day doing all the exercises rav advised, communicated throughout the day in our chat group, called each other on the phone often, some of us (even though we lived apart) came to visit each other physically. I was looking forward to finally visiting Ohr in LA and Yudit in Las Vegas after I returned from my Israel trip for Sukkot 2023.
Our love and connection seemed perfect, unconditional, and truly an example to the world around us of how people should be connected in love and unity, and everything else the rav teaches (but does not practice – we, however, DID practice it in that ten).
Long story short, as soon as Marik and the spiritual directorate banned me from BB, my ten removed me from the chat and possibly blocked me. In any case, none of them spoke to me ever again, not even when I asked them where to send the presents I brought back from them from Israel and the big BB event. They simply never replied.
Why did my ten (Ohr, Yudit and Malka) do so? Because apparently in BB people just blindly follow what they are told, whether it is right or wrong, good or bad. There is no room for real love and connection but only inasmuch as it is permitted by rav and the spiritual directorate, who are themselves lacking true love and connection and all the qualities they preach.
Please also note that the spiritual directorate is all MEN, without any women (shovenistic and not very intelligent men at that, if I may say so. Well us Harvard grads tend to feel superior to others in intelligence, but that is because we are .
Additional $100MIL lawsuit against GEHA mental health center in PT
Something truly unthinkable occurred during my last trip to Israel in October 2023, that warrants punishment in fines and reimbursement ($100MIL at least) and jailtime for the entire staff working the intake at GEHA hospital on the day(s) I turned there for mental health treatment.
When the war in Israel broke out on October 7 2023, and being kicked out of my spiritual group for no reason – I began to have a major nervous breakdown (including fainting, unable to stand up due to weakness, anxiety and panic attacks, and so on).
I turned to the nearest hospital for help – which was the hospital in Holon (I believe). The attending psychiatrist advised hospitalization and informed that the only hospital I can be treated in, according to place of residence in my ID document, is the GEHA hospital in Petach Tiqwa.
So I came to GEHA with the referral from the Holon doctor requesting help for my mental health crisis.
A very young doctor took my intake and said I do not qualify for hospitalization – I am well and fine (despite my referral from Holon psychiatry). Again, this GEHA place was the only place I could have turned to for mental health crisis help given the laws in Israel.
The doctor told me to leave.
What unfolded next is difficult to recall, read and watch (video footage is available).
After I was turned away by the doctor, I began to have a major psychotic episode right outside the hospital entrance. (This had never happened to me before to such an extent.)
Here are some of the things that occurred over the course of hours, while about 4 male guards and 2 male doctors jeered at me from a short distance.
– I undressed and was completely nude.
– I smashed some glass bottles (wine) that I had with me on the floor.
– I used one of the broken glass pieces to slit my wrist till blood – while the guards and doctors watched and jeered at me. (It was a superficial cut, not deep enough for major blood loss – but still).
– I peed on the floor (the asphalt on the street), washed my face with the pee and rubbed some of it in my mouth.
– I ran under passing cars trying to get them to run me over and kill me.
– I yelled uncontrollably.
– I tried to smash my skull on the asphalt to crack it open (I did not succeed).
Never at any point did I exhibit any physical violence to the guards. They, on the other hand, physically abused me, instead of admitting me to get help at the hospital (which is why the hospital exists and why everyone there gets their salaries).
At one point (inside the outdoor hospital courtyard where they let me in at some point) – one of the guards punched me in the ribs very hard. They hurt for weeks after.
At another point, FOUR make guards picked me up (by the arms and legs like an X shape) and literally THREW me out on the asphalt, and threw out all my things (including important medical papers like the doctor’s refererral) out into the street.
Eventually I ran out of energy and passed out semi-conscious, naked, in the asphalt by the entrance.
At some point an acquaintance of mine, Dror Rabi, who knew I was going to the hospital, came by to see what was happening.
Upon seeing me lying on the floor naked and not responding to any stimuli, he became very angry with the hospital staff for denying me treatment while I was in such a state. I could hear what was happening… At some point Dror punched one of the glass doors and broke it (he did not try to attack the guards but only the door). The 4 male guards flung him on the floor very hard (I could hear the clank of his skull on the floor). One of the guards had put his boot / foot on Dror’s neck, cruching him (I could hear Dror hissing that he could not breathe). They also punched him so hard in the ribs, they possibly broke them (this I found out later).
In the end THEY NEVER ADMITTED ME FOR TREATMENT THAT DAY.
ALL OF THE ABOVE IS DOCUMENTED IN MY OWN VIDEO FOOTAGE ON MY PHONE AND HOSPITAL SURVEILLANCE CAMERAS.
(Note: I was later admitted to Geha hospital, but it was when I turned to another hospital for help and they hospitalized me on an involuntary basis, which meant geha could not refuse to treat me in that situation.)
עדנה צריכה את עזרתכם ! עזרו לנו למצוא את האישה הזאת, כל מי שיודע מידע על האישה הזאת, אנא כתבו לנו למייל
עדנה צריכה את עזרתכם ! כל מי שמכיר את האישה הזאת, שם, טלפון וכל מידע נוסף שיכול לזהות אותה. אנא צרו קשר באופן בהול עם עדנה במייל המאובטח [email protected] סודיות מובטחת !